МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ
Бердянський університет менеджменту і бізнесу
Кафедра менеджменту організацій
КУРСОВА РОБОТА
на тему:
„Удосконалення організації та управління діяльністю підприємства”
(за матеріалами ФГ „Часовенко А.А.”)
студентки 58 гр.
денного відділення
спеціальності „Менеджмент організацій”:
Короткої Т. О
Науковий керівник:
Сопун П. С.
Бердянськ-2008
ЗМІСТ
ВСТУП
РОЗДІЛ 1. Теоретичні аспекти до організації і управління діяльністю підприємства
1.1 Концепція основних підходів до процесу управління організацією
1.2 Формування організаційної структури підприємства
1.3 Методи підвищення ефективності управління і організації діяльності підприємства
РОЗДІЛ 2. Аналіз господарської діяльності ФГ „Часовенко”
2.1 Характеристика діяльності підприємства
2.2 Аналіз економічної ефективності виробництва
2.3 Исследование макро- и микросреды деятельности ФГ «Часовенко»
РОЗДІЛ 3. Розробка заходів щодо удосконалення організації та управління діяльністю підприємства
3.1 Організація нового бізнес-напрямку підприємства
3.2 Вдосконалення організації праці
ВИСНОВКИ
СПИСОК ВИКОРИСТАНИХ ДЖЕРЕЛ
ДОДАТКИ
Один з найважливіших напрямів програми реформ, що проводяться в нашій країні, є перебудова систем управління підприємствами. Особливе значення ця проблема має на рівні тих підприємств, положення яких в ринковій економіці міняється корінним чином. Стаючи об’єктом товарно-грошових відносин, що володіє економічною самостійністю й що повністю відповідає за результати своєї господарської діяльності, підприємство повинне сформулювати у себе систему управління (менеджменту), яка забезпечила б йому високу ефективність роботи, конкурентоспроможність і стійкість положення на ринку. В порівнянні з тією системою управління, що дотепер діє на багатьох підприємствах, в нових умовах з’являються нові функції, які раніше були не потрібні.
У зв’язку з цим, менеджмент підприємства, працює в ринковому середовищі пред’являє високі вимоги до професійного управлінського персоналу, від якого залежить ефективність управлінської діяльності, а, отже і, ефективність діяльності всього підприємства.
Мета роботи:
· визначення можливих напрямків реалізації внутрішніх і зовнішніх факторів управління виробництвом (діяльністю підприємства);
· розробка заходів для впровадження на підприємстві з метою удосконалення організації та управління виробництвом й одержання значного ефекту.
Завдання курсової роботи:
· огляд літератури, що має відношення до досліджень курсової роботи;
· аналіз економічної ефективності виробництва та використання виробничих потужностей із метою виявлення причин низької ефективності виробництва підприємства.
Об’єктом дослідження є підприємство сільськогосподарської промисловості Фермерське господарство „Часовенко А.А.”, розташоване в с. Дмитрівна Бердянського району і являє собою самостійну господарсько розрахункову економічну організацію.
Предмет дослідження – теоретичні та організаційно-економічні передумови удосконалення організації та управління діяльністю підприємства.
Очікувані результати. Результати, які передбачається отримати, дадуть змогу підвищити керованість організацією на всіх рівнях, усунути дублювання і паралелізм у роботі, яка пов’язана з керуванням виробництва, створити чітку систему управління та організації діяльністю підприємства.
У кабінетах багатьох менеджерів висять плакати зі словами Анрі Файоля: "Керувати - означати прогнозувати і планувати, організовувати, керувати командою, координувати і контролювати". У цих словах одного з основоположників наукового менеджменту сформульовані основні функції керування, яким присвячена дана курсова робота.
Такі автори, як Юргутіс І.А., Кравчук І.І. вважають, що управління – це процес збору, переробки, передачі інформації і впливу на об’єкт управління для забезпечення його ціленаправленої поведінки при змінних умовах [27.С.19].
Віханський О.С., Наумов А.І. позначили управління – як процес, в якому діяльність, спрямована на досягнення цілей організації, розглядається не яку одноразова дія, а серія безперервних взаємопов’язаних дій функцій управління. Найбільш оптимальний набір включає такі функції: планування, мотивацію, координацію, організацію, керівництво, розпорядливість, оцінку, представництво й ведення переговорів чи укладання догод прийняття рішень, дослідження, добір персоналу, контроль, комунікацію [7.С.31].
Кабушкин Н.І. стверджує, що функції менеджменту – це конкретний вид управлінської діяльності, який здійснюється спеціальними прийомами і способами, а також відповідна організація роботи і контроль діяльності. І виділяє чотири основних функцій менеджменту : планування, організацію, мотивацію і контроль [15.С.65].
Вершигора Е.Е. говорив, що функція менеджменту відображає зміст процесу управління, вид управлінської діяльності, команди, наказу, направлених на досягнення поставленої мети. Один працівник може виконувати декілька функцій, декілька працівників можуть виконувати одну функцію. Кожна функція менеджменту є сферою дії певного процесу управління, а система управління конкретним об'єктом або видом діяльності - це сукупність функцій, зв'язаних управлінським циклом [6.С.185].
Виділяють чотири основних функції управління: планування, організація, мотивація та контроль.
Відповідно до концепції німецького професора Д.Хана планування - це орієнтований у майбутнє систематичний процес прийняття рішень. У його книзі описане планування в концернах "Даймлер-Бенц" і "Сименс". Таким чином, рішення в області планування - приватний вид управлінських рішень [26.С.59]. Веснін В.Р. вказував на те, що функція планування передбачає рішення про те, якими повинні бути цілі організації і що повинні робити члени організації, щоб досягнути цих цілей [5.С. 35].
Організація робіт - функція, яку повинні здійснювати всі керівники - незалежно від рангу – такий похід характерний для Вейса Р., Дерінга У. [4.С.280]. Проте, хоча сенс цієї концепції полягає в делегуванні прав і обов'язків для розподілу праці по горизонталі і вертикалі, рішення про вибір структури організації в цілому майже завжди ухвалюється керівництвом вищої ланки. При цьому завдання менеджерів полягає в тому, щоб вибрати таку організаційну структуру, яка краще всього відповідає цілям і завданням організації, дозволяє їй ефективно взаємодіяти із зовнішнім середовищем, продуктивно розподіляти і направляти зусилля своїх співробітників.
Такі автори, як Поршнев А.Г., Румянцева З.П. і Саломатін Н.А, другою функцією управління виділяють – організування, завданням якої є формування структури організації, а також забезпечення всім необхідним для її нормальної роботи – персоналом, матеріалами, устаткуванням, знаннями, грошовими коштами і ін. [24.С.72-73]. Мотивація, на думку Поршнева А.Г., Румянцевої З.П. і Саломатіна Н.А., - це діяльність, що має на меті активізувати людей, що працюють в організації, і спонукати їх ефективно працювати для виконання цілей, поставлених в планах [24.С.73-74].
Кузнецов Ю.В., Подлесних В.І. мотивацію визначають як процес спонуки себе і інших до діяльності для досягнення особової мети і цілей організації. Теорії мотивації засновані на визначенні потреб людини і їх структури. Потреба - це усвідомлення відсутності чого-небудь, що викликає спонуку до дії [17.С.106]. До таких теорій відносять теорії А. Маслоу, Д. Мак-Клелланда і Ф. Герцберга. На думку Ямпольськой Д.О., Зоніс М.М., система стимулювання - це сукупність взаємозв'язаних і взаємодоповнюючих стимулів, дія яких активізує діяльність людини для досягнення поставленої мети. Стимули діляться на матеріальні і нематеріальні [28.С.160]. Таким чином, мотивація залежить від потреб, очікування і сприйняття працівниками справедливої винагороди за виконану роботу.
Наступною функцією управління, на думку Поршнева А.Г., Румянцевой З.П. і Саломатіна Н.А., є контроль - це управлінська діяльність, завданням якої є кількісна і якісна оцінка і облік результатів роботи організації [24.С.74]. Вершигора Е.Е відмітив, що за допомогою функції контролю виявляються проблеми, що дозволяє скоректувати діяльність організації для запобігання кризовому положенню. Контроль дозволяє фіксувати помилки, свідомі і несвідомі порушення і виправляти їх до того, як вони виникнуть на шляху досягнення мети [6.С.197].
Поршнев А.Г., Румянцева З.П. і Саломатін Н.А. виділяє ще одну важливу функцію управління як координація, яка забезпечує його безперебійність і безперервність [24.С.74]. Головне завдання координації – досягнення узгодженості в роботі всіх ланок організації шляхом встановлення раціональних зв'язків між ними. Теорію виділення такої функції, як координація, також підтримують такі автори, як: Вольській В.І., Лезіна З.М.[8.С.49-50] і Паркинсон С.Н.[22.С. 99].
У економічній літературі існують різні тлумачення поняття «організаційна структура підприємства». Аналіз джерел показав, що більшість вітчизняних авторів підходять до визначення організаційної структури підприємства вузько, розуміючи організаційну структуру підприємства, як сукупність елементів і зв'язків між ними, що не цілком пояснює властивості і призначення структури.
Так, на думку Б. 3. Мільнера [С. 73], «структура організації - фіксовані взаємозв'язки, які існують між підрозділами і працівниками організації». О. С. Віханській і А. І. Наумов визначають структуру організації як «сукупність стійких зв'язків в організації» [7.С. 309].
Розвиваючи цю думку, 3. П. Румянцева, Н.Б. Філінов і Т.Б. Шрамченко відзначають, що «структура організації - сукупність стійких зв'язків елементів, що забезпечують її цілісність і впорядкованість» [23.С. 198].
Найточніше і повно розглядають суть організаційної структури підприємства, М. Мескон, М. Альберт, Ф. Хедоурі і А. Хоськінг. дає наступне поняття: «Організаційна структура підприємства — цілісна система, спеціально розроблена так, щоб працюючі в її рамках люди могли найефективніше добитися поставленої перед ними мети»[С. 69].
М. Мескон, М. Альберт, Ф. Хедоурі [21.С. 149] під організаційною структурою підприємства розуміють логічні співвідношення рівнів управління і функціональних областей, організованих так, щоб забезпечити ефективне досягнення мети. Гальчинський А.С. зауважив, що згідно з останніми досягненнями теорії та практики менеджменту структура організації повинна забезпечити реалізацію її стратегії.
Оскільки з часом стратегії змінюються, то виникає необхідність у відповідних змінах організаційних структур [10.С. 113]. Під структурою управління організацією Поршнев А.Г., Румянцева З.П. і Саломатін Н.А. розуміють впорядковану сукупність взаємозв'язаних елементів, що знаходяться між собою в стійких відносинах, що забезпечують їх функціонування і розвиток як єдиного цілого [24.С.111].
Отже, кожне з визначень вносити свій вагомий внесок у розуміння суті організаційних структур управління підприємством (організацією). Зрозуміло, що чим досконаліша організаційна структура управління, тим ефективніший вплив управління на процес виробництва (надання послуг).
Теорія менеджменту виділяє наступні типи організаційних структур управління виробництвом: лінійну, функціональну, лінійно-функціональну та матричну. Гальчинський А.С. лінійний тип організаційної структури управління характеризує лінійними формами зв’язку між одиницями управління і, як наслідок, концентрацією всього комплексу функцій управління та вироблення управлінських дій в одній ланці управління [10.С.20-23].
Страницы: 1, 2, 3, 4, 5, 6